IKKE EN MINDRE
Lærer Gao!
Han vasker hår.
Vent her.
Lærer Gao!
Vikaren er her.
Hvor er hun fra?
Hun er fra landsbyen Wei. Hun hedder Wei Minzhi.
Hun er i klasseværelset. Jeg går.
- Bliv og spis. - Nej, jeg må af sted.
Farvel.
- Hvor gammel er du? - Tretten.
Kun tretten? Hvor har du studeret?
På Wei landsbyens grundskole.
Hvad sagde borgmesteren til dig?
At din mor er døende, og du skal rejse hjem.
Jeg skal være vikar i en måned.
Vi har 28 elever fra første til fjerde klasse.
Du har ikke gået i gymnasiet. Hvordan kan du undervise?
Der kommer ingen anden.
Er der ingen anden?
Jeg har været overalt, der kommer ingen.
Dette er en afsides liggende landsby.
Ingen anden vil komme.
Vi havde 40 elever, men 10 er allerede gået ud.
Hun er for ung til at undervise.
Det er kun en måned.
Du skal af sted. Hvad skal jeg gøre?
Er det dit bedste bud?
Det er kun en måned.
Find på noget andet.
Hvad med det her?
Du tager ikke af sted.
Jeg sender hende kun væk, hvis du bliver.
Fortæl mig hvad du kan.
Hvad kan du?
Jeg kan ikke høre dig. Hvad kan du?
- Jeg kan synge. - Kan du synge? Syng en sang.
Gå udenfor. Luk døren.
Kom nu.
"Vort land er en have
"De smukke fugle i vores have
"Synger for vores land
"Synger
"Synger for vores leder Mao
"Mal atter himmelen blå
"Og før os til sejr"
Du synger for blidt. Første linje var forkert.
Syng med:
"Vort land er en have
"Blomsterne der er smukke
"Blomsterne der er smukke"
Øv dig på den sang...
og lær ordene udenad, bagefter skal du lære eleverne den.
- Hvilke andre sange kender du? - Ingen.
Du kan ikke synge en sang hele måneden.
Hvad kan du ellers?
- Skrive på tavle? - Ja.
Godt.
Skriv et kapitel af pr. dag.
Skriv tydeligt.
Og pænt.
Når du er færdig, så lad eleverne skrive det af.
Kan du se den stolpe?
Send klassen hjem, når solen skinner på sømmet der.
Og hvis det ikke er solskin?
Bliver det dårligt vejr, så lad dem gå tidligt.
Men regner det meget, så lad dem ikke gå hjem.
Efter en heftig regnbyge er floden dyb.
Du skal følge eleverne hjem.
Og hvis de går tidligt?
Så lad dem lege udenfor.
De må ikke slås.
Når de har leget, skal de skrive teksten af igen.
Forstået?
Jeg bliver væk en måned.
Minus fire søndage, hvor mange dage er det?
Seksogtyve dage.
Du har et stykke kridt pr. dag.
Et stykke kridt pr. kapitel.
Skriv timen af.
Skriv ikke for småt.
Det vil de ikke kunne se. Det er dårligt for deres øjne.
Skriv ikke for stort. Det er spild af kridt.
Du har et stykke kridt pr. dag.
Ordene skal være på størrelse med en hestepære.
Cirka sådan.
Skolen er fattig. Der er ikke meget kridt til rådighed.
Her er nogle par. To, tre, fire...
fem, seks, syv, otte, ni, ti par.
Er det nok?
- Et til. - Mangler der stadig et?
Seksogtyve i alt.
Kom herind.
Dette er lærerens værelse.
Dit arbejdsbord.
Udfør dit arbejde her. Der er bøger og blæk.
Du sover her.
Er sengen for lille, så forlæng den med stolen.
Lad mig præsentere dig. Zhang Mingxian.
Zhang Mingxian er klassens duks.
Jiao Jie, Zhang Huike, Tian Xuewei, Ming Xinhong.
De tre piger her sover sammen med dig.
De to drenge sover udenfor.
Lav din mad i køkkenet. Der er mad og en wok.
I spiser sammen.
Lærer Gao.
Hvad er der?
Hvad med mine 50 yuan?
Hvilke 50 yuan?
Borgmesteren sagde, han ville betale mig 50 yuan.
Så bed ham om dem!
Lovede han dig dem, så bed ham om dem!
- Han sagde, jeg skulle spørge dig. - Spørge mig?
Jeg har ingen penge. Jeg har ikke fået løn i seks måneder.
Vi har kun lidt kridt.
- Han sagde, jeg skulle spørge dig. - Så spørg ham! Jeg har ingen penge.
- Står du op og tisser om natten? - Nej.
Så sover du inderst. Jeg sover yderst.
Kender du Wei Chunzhi?
Hvorfor?
Ikke for noget.
- Hvor skal hun hen? - Ud og løbe.
- På denne tid? - Hun vil ikke tisse i sengen.
Sludder. Du tisser i sengen.
Det er sandt. Hun løber mere en 5 km hver dag.
Vi løber ikke. Hvorfor tisser vi ikke?
Hun sveder for at undgå det.
- Vi sveder ikke, og tisser ikke i sengen. - Sådan sagde hun.
Lærer Gao.
Lad os komme af sted.
- Jeg er stadig urolig. - Hvorfor?
Det er kun en måned.
Borgmester!
Stands bilen.
Borgmester!
- Hvad er der? - Hvad med mine 50 yuan?
Lærer Gao sagde, han ikke havde dem.
Løb du hele vejen for det?
Jeg troede, der var sket noget!
Gør dit arbejde og jeg betaler dig.
Wei Minzhi, tag dig af eleverne.
Mere end 10 af dem er allerede holdt op.
Jeg vil ikke miste flere.
Borgmesteren lovede dig 50 yuan. Han skal nok sørge for, at du får dem.
Er alle eleverne her, når jeg kommer tilbage...
jeg mener alle sammen, får du 10 yuan ekstra!
Okay, men du skal betale mig.
Betaler borgmesteren ikke, betaler jeg dig 60 yuan.
Wei Minzhi, hvorfor sidder du her?
Eleverne er helt vilde, og du sidder her bare?
Hvad med timen? Du skal undervise!
Ikke mere pjat. Det er skoletid.
Hvad er klokken? Den er næsten 12!
- Til arbejdet! - Flaget er ikke blevet hejst.
Det skal hejses om mandagen.
Hejs flaget!
En, to, en.
Stå ret! Venstre om!
Stå ret! Højre om!
Start flagceremonien!
- Syng nationalsangen. - Vent!
Flaget mangler. Hvordan kan I synge?
- Zhang Huike, hvor er flaget? - Lærer Gao har det.
Lærer Gao er borte.
- Men det er her stadig. - Hent det.
Hvordan kan I synge uden flaget?
Hejs flaget og syng nationalsangen.
Parat? Start!
"Rejs jer! Vi er ingens slaver
"Lad os bygge en ny Stor Mur med vore kroppe
"I farestunder vil det kinesiske folk
"Kæmpe til sidste åndedrag
"Rejs jer!
"Det forenede kinesiske folk
"Trodser fjendens kugler og marcherer videre
"Vi trodser fjendens kugler og marcherer videre"
Ti stille!
Lærer Wei, kom ind.
Kom ind.
Du er læreren. Kom her.
Ind med dig.
Lærer Gaos mor er syg.
Meget syg.
Han tager en måned fri. Jeg har fundet en vikar.
Hun hedder Wei, Wei Minzhi. Vi vil kalde hende Lærer Wei.
- Sig, "Goddag, Lærer Wei". - Goddag, Lærer Wei.
- Højere! - Goddag, Lærer Wei.
Hun er ikke lærer. Hun er Wei Chunzhis søster.
Hvad?
Hun er ikke lærer. Hun er Wei Chunzhis søster!
- Hvem er Wei Chunzhi? - Hun bor tæt på min tante!
Og hvad så? Hun er lærer, hvis jeg siger det!
Nej, hun er ikke lærer!
Pruttehoved. Kald hende lærer!
- Gør det! - Nej.
Kom her! Du be'r selv om det!
- Kald hende lærer! - Lærer Wei.
- Jeg kan ikke høre dig! - Lærer Wei!
Ikke mere pjat! Vær opmærksomme og flittige!
Specielt dig, Zhang Huike!
Opfør dig pænt.
Laver du mere ballade, kommer jeg efter dig!
Hvorfor er dette bord i stykker?
Hvad med de penge jeg gav Lærer Gao?
Han brugte dem til kridt.
Han købte kridt.
Skidt pyt.
Begynd timen!
- Skriv teksten af! - Vi kender den ikke.
Det kan vi ikke.
Lærer Gao sagde, I skulle.
Vi har ikke lært den.
Ingen forlader dette rum.
Hvad laver du?
Jeg går hjem.
Hvorfor skriver du ikke?
- Jeg kan ikke. - Det er lige meget.
- Jeg kan ikke. - Gå tilbage til din plads og sæt dig.
Ingen går før solen skinner på sømmet.
Det er Lærer Gaos ordre!
Hvad vil du? Gå indenfor!
Zhang Huike laver ballade! Hvorfor gør du ikke noget?
Du burde gøre noget. Du er læreren.
Jeg kan ikke gøre noget.
Men du er læreren!
Der er intet jeg kan gøre!
Hvorfor er I herude? Gå indenfor!
Jeg skrev. Zhang Huike generer mig.
Gør noget!
Jeg sagde jo, jeg ikke kan gøre noget.
Gør noget ved det! Jeg er elev. Jeg kan ikke gøre noget!
- Han er for besværlig! - Men du er læreren!
Hvem kastede bordet omkuld?
Zhang Huike.
- Ikke mig. - Han gjorde det.
Han fjollede rundt.
Han smed med kridtet! Jeg hørte en lyd.
Han jagtede mig, og han sparkede mig på benet!
Han skubbede mig!
Jeg skubbede dig ikke!
- Jo, han gjorde! - Nej!
Kom og ryd op!
Jeg gjorde det ikke!
Hvem var det så?
- Du skal gøre det. - Nej.
- Kommer du her eller ej? - Nej.
Du træder på kridtet!
- Det var ikke mig. - Saml det op.
Op med dig!
Det var ikke mig.
Knus ikke kridtet!
Træd ikke på kridtet!
Zhang Mingxian, skriv en navneliste. Jeg råber op i morgen.
Hører du? Hvorfor skriver du ikke?
Du skulle jo skrive en liste!
Det sagde Lærer Gao.
Når Lærer Gao kommer tilbage, siger jeg det til ham!
- Tian Xuewei. - Her!
- Li Lingyu. - Her!
- Sun Zhiwei. - Her!
- Li Shujun. - Her!
- Li Zhanqiang. - Her!
Tal højere!
Her!
Li Meiying.
- Li Meiying. - Her!
Wang Chunfei.
Her.
Skriv teksten af!
Ingen går, før jeg siger til!
Hvad laver du?
Gå ind og gør lektien færdig!
Indenfor!
Tilbage.
Kom tilbage og skriv teksten af.
Kom tilbage!
- Jeg skal tisse! - Nej!
Jeg skal virkelig!
Nej. Du lyver!
Jeg skal virkelig tisse!
Jeg kan ikke holde mig!
Skynd dig!
Jeg kan ikke, når du kigger på!
Tilbage og lav lektien!
Af sted! Indenfor!
Lav lektien!
Skriv den af! Ingen må gå!
Nu skal vi have musiktime!
Jeg synger, og I gentager!
Følg trinene.
Hør godt efter!
Begynd!
"Vort land er en have
"De smukke blomster i haven
"De smukke blomster i haven"
Lad os synge en anden sang.
Den hedder Den Røde Sol.
Følg mig!
Dette er...
"Røde sol, regnbueskyer
"Jeg hjælper mor med at vaske
"Jeg hjælper mor med at vaske"
Syng den igen.
"Røde sol, regnbueskyer
"Jeg hjælper mor med at vaske"
Det er hende.
Kom her. Hun hedder Ming Xinhong.
Ming Xinhong? Jeg hører, du løber hurtigt.
Hun løber 10 km om dagen.
Gør hun? Vis mig det.
Kan du se det hus der? Løb derhen og tilbage hertil.
Du skal løbe hurtigt!
Jeg tæller.
Parat? Af sted!
Godt, meget godt.
- Træt? - Nej.
Godt.
Ming Xinhong, hr. Zhang vil have dig ind på en atletikskole.
- Vil du det? - Ja.
Jeg siger det til dine forældre i morgen...
og så kan du rejse.
- Det må hun ikke! - Hvorfor ikke?
- Ikke én mindre. - Hvem sagde det?
Lærer Gao!
Atletikskolen mangler talenter. Det er ikke op til ham!
Dette er en god chance. Måske kommer den aldrig igen!
- Nej, det må hun ikke. - Det er min beslutning.
- Hr. Zhang. Hvornår tager hun af sted? - I morgen tidlig.
Vi venter.
- Skal jeg tale med forældrene? - Det behøves ikke.
- Så går jeg. - Kan du tage de her elever med?
- De er også meget hurtige. - Nej, kun hende.
Ming Xinhong.
- Hvor er Ming Xinhong? - Det ved jeg ikke.
Det ved du ikke?
Ikke herinde.
Heller ikke i klasseværelset.
Wei Minzhi!
- Hvor er Ming Xinhong? - Det ved jeg ikke.
Hun er din elev!
Jeg ved det ikke.
- Du har gemt hende, ikke? - Nej.
Hvor er hun så?
Det ved jeg ikke.
Du er læreren, hvorfor ved du det ikke?
- Hvor er eleverne? - Lige der!
En af dem mangler.
- Der mangler ikke nogen. - Hvor er hun?
- Det ved jeg ikke. - Hvor mange var der?
Hvor mange er der nu?
Find hende! De er her efter hende. Du kan ikke gemme hende!
- Find hende! - Jeg ved det ikke.
Du gemmer hende og siger, du ikke ved det! Hvorfor lyver du?
- Jeg ansatte dig. - Jeg ved ikke noget!
Du må hellere sige det!
Jeg ved det ikke.
Finder du hende ikke, fyrer jeg dig!
Find hende.
Jeg hjælper dig ikke!
Kom tilbage! Du må hellere finde hende!
Jeg sagde, jeg ikke ved det!
Hvorfor gør du det her?
Lærer Wei.
Hvor har du gemt Ming Xinhong?
Skal vi finde hende?
Det er en god ting.
Forstår du det ikke?
Tror du, Lærer Gao vil beskylde dig for det?
Det er ikke noget problem. Lærer Gao er min ven.
Jeg forklarer ham det.
Tænk ikke på det.
Når han finder ud af det, vil det glæde ham.
Med den træning hun får, vil hun ære skolen...
og vores by.
Zhang Huike.
Hvor har din lærer gemt Ming Xinhong?
Sig det.
Det ved jeg ikke.
Er du sikker?
Ingen kan høre os. Sig det!
Hvor er Ming Xinhong? Jeg ved, du ved det.
Jeg ved det ikke.
Du ved det ikke?
Sig det!
Jeg ved det ikke.
Hvorfor hjælper du mig ikke?
Hvem lytter du til?
Min lærer.
- Hvem lytter læren til? - Dig.
Rigtigt. Din lærer lytter til mig.
Så derfor skal du også lytte til mig.
Okay.
Hvor er hun?
Køb to blå kuglepenne til mig, og jeg si'r det.
I orden!
De skal være så lange her!
Okay, sig det først.
Pengene først. Sidste gang fik jeg dem ikke.
- Jeg glemte det. - Pengene først.
Okay. Så sig det.
Nar mig ikke.
Ming Xinhong.
Du skal til byen. Kom.
Kom så.
Jeg finder en anden, hvis du ikke vil.
- Jeg vil gerne. - Så kom med.
Lærer Wei sagde, vi sku' vente på Lærer Gao.
Jeg har sagt det til ham. Han er enig.
Hr. Zhang.
Kom.
Hvor er hun?
Stop!
Kom tilbage!
Stands bilen!
Hun er en hård nød. Jeg har aldrig set noget lignende.
Hun er virkelig god til at tage sig af børnene.
Det er ikke som før.
At undervise, er lettere end at holde dem i skole.
- Stands bilen. - Nej!
Standser vi nu, kommer vi aldrig af sted.
Hr. Zhang, hun løber også hurtigt selv.
Giv mig den.
Hvad laver I to?
Lærer Wei, hun skrev noget slemt om dig!
Nej! Det er min dagbog.
- Det er min dagbog. - Jeg læser den for dig.
Så læs den for mig.
Lad ham læse den!
Han må ikke læse min dagbog!
Hvem har sagt det?
Læs den nu.
Træd til side.
Zhang Mingxian, lad ham læse!
Læs!
"Jeg er meget ked af det.
"For to dage siden, lavede Zhang..." Hun skrev også om mig.
"Lavede Zhang Huike ballade og væltede et bord.
"En æske kridt faldt på gulvet.
"Lærer Wei bad ham samle den op, men han ville ikke høre efter!
"Lærer Wei skubbede ham, men han nægtede.
"Snart blev det meste af kridtet knust på gulvet.
"Lærer Wei er ikke lige så nøje med kridt som Lærer Gao.
"Lærer Gao siger altid, at skolen er fattig.
"Vi har ikke råd til meget kridt.
"Han lærer os at skatte kridt.
"Jeg er klassens duks.
"Jeg hjælper Lærer Gao med at samle kridtet op.
"Jeg ved, Lærer Gao ikke ville smide det mindste stykke ud.
"Jeg husker dengang jeg smed et lille stykke hen i hjørnet.
"Lærer Gao så det og samlede det op.
"Han holdt det mellem fingerspidserne og skrev et ord til med det.
"Den sidste streg, skrev han med støvet på fingeren.
"Jeg er meget ked af det.
"En æske hvidt kridt er blevet til en æske sort støv.
"Vidste Lærer Gao det, ville han også være ked af det."
- Rejs dig op. - Hvad?
Jeg vil tale med dig!
Hvorfor ikke i morgen? Jeg vil sove!
- Tag tøj på. - Hvad med i morgen?
Skynd dig!
Hvad vil du?
Sig undskyld til Zhang Mingxian!
Hvorfor?
Du væltede kridtet.
- Sig undskyld! - Nej.
Hvorfor skulle jeg det? Jeg siger det ikke!
Det skal du!
- Jeg vil ikke! - Det skal du!
Jeg vil i seng.
Du kommer ingen steder, før du siger undskyld!
- Sig det! - Nej!
Sig det!
Lad mig sove!
Du kan stå her hele natten!
Jeg betaler for kridtet.
- Med hvad? - Penge!
Hvor mange har du?
Her.
- Er det nok? - Hvor mange er der?
- 50 cents. - Hvor meget kridt får man for det?
En æske kridt koster 1 yuan.
Der er nok til 20.
Jeg går tilbage i seng.
Hold op med at lave ballade!
- Sun Zhiwei. - Her.
- Li Lingyu. - Her.
- Tian Xuewei. - Her.
- Li Jianmei. - Her.
Zhang Huike.
- Hvor er han? - Hans forældre hentede ham.
- Var han her ikke i morges? - Han er lige gået. Jeg så ham.
- Hvor gik han hen? - Aner det ikke.
De sagde, han skulle komme hjem. Hans familie ledte efter ham.
Zhang Huike.
Er Zhang Huike hjemme?
Hvem leder efter ham?
- Kom ind! - Jeg er hans lærer.
- Er det ikke hr. Gao? - Jeg er vikar.
- Sid ned. - Hvor er Zhang Huike?
- Han tog til byen. - Alene?
- Sammen med børn fra andre landsbyer. - Hvor skulle han hen?
- Lede efter arbejde. - Men han er jo så ung.
Drik lidt te.
Hvad skal vi gøre? Se vores situation. Vi har en stor gæld.
Han må hjælpe os med at betale den tilbage.
- Kan han ikke gå i skole? - Nej.
Hvor henne i byen er han?
Led ikke efter ham. Han kommer ikke tilbage!
Han har alvorlige familieproblemer.
Hans far døde ung.
Hans mor er syg. De skylder mange penge væk.
Arbejder han ikke, vil de aldrig kunne betale dem tilbage.
Hvad kan jeg gøre?
Led efter ham.
Selvom jeg finder ham, kommer han ikke tilbage.
Ming Xinhong er væk. Og nu Zhang Huike.
To elever. Hvad skal jeg sige til Lærer Gao?
De to kan ikke sammenlignes.
Zhang Huike behøvede penge.
Ming Xinhong blev optaget for sit talent.
Det er en god ting.
Zhang kommer ikke tilbage. Han behøver penge.
Vores landsby kan ikke hjælpe ham.
Havde vi penge at give ham, kunne han komme tilbage.
- Du skal finde ham. - Nej.
- Hvis ikke du vil, gør jeg det. - Det er nytteløst. Han kommer ikke tilbage.
Kan du skaffe en lastbil til mig?
Alle lastbilerne er i brug.
Så giv mig nogle penge. Jeg tager bussen.
- Jeg har ingen penge. - Du skylder mig 50 yuan. Giv mig dem nu.
Jeg kan ikke give dig dem nu. Jeg betaler dig senere.
- Men jeg skal finde ham. - Han kommer stadig ikke tilbage.
Desuden er du for ung.
Du kan ikke tage til byen alene. Jeg forbyder det!
Du skal undervise. Jeg kan ikke lade dig tage af sted.
Hvem underviser?
Jeg kommer snart. Du kan undervise en dag.
Hvordan? Jeg er borgmester. Jeg har meget travlt.
Jeg har ikke tid til at undervise.
Du kan ikke gøre det.
- Jeg skal af sted! - Nej!
- Giv mig nogle penge. - Jeg har ingen.
Hvor meget koster busbilletten til byen?
- 10 yuan. - 1 yuan.
Hvor meget?
- 1 yuan? - Niks!
Hvor meget?
Fem en halv.
En børnebillet koster 1 yuan. Jeg ved ikke noget om voksenbilletter.
En voksenbillet koster 3 yuan.
Gør den? 3 yuan? Hvordan ved du det?
Jeg tog engang derind med min mor.
Lad os sige 3 yuan.
Min returbillet koster 6 yuan...
plus Zhang Huikes billet, 12 yuan.
Nej, det er forkert.
Han skal kun have en enkeltbillet, 9 yuan i alt.
Hvem har penge?
Vi har ingen.
Jeg betaler jer alle sammen tilbage.
Kom nu. Vi behøver kun 9 yuan til.
Alle skal deltage. Lad os se, hvad I har.
- Jeg har ingen. - Tag alle jeres penge frem.
Penge.
Dig.
Giv mig dem.
Dette er ikke nok.
Alle skal give 50 cents.
Vi har 28 elever.
Der er kun 26 elever.
Zhang Huike og Ming Xinhong er væk.
Rigtigt, kun 26.
Hvis alle giver 50 cents.
Det er 26 gange 50 cents.
Hvor meget bliver det?
130 yuan.
130? Med 50 cents fra hver?
Nej, det er forkert. 13 yuan.
Det er nok. Jeg behøver kun 9.
Alle skal tage 50 cents med i morgen.
- Forstået? - Vi har dem ikke.
Det er ikke godt nok. Hvordan kommer jeg til byen?
Hvordan får jeg Zhang Huike med tilbage?
- Ingen penge! - Tag jeres penge med i morgen.
- Vi kunne flytte mursten på fabrikken. - Hvorfor?
- Vi kan tjene penge sådan. - Hvor meget kan vi tjene?
1,5 cents for hver mursten. Fabrikken er der.
- Min familie har arbejdet der før. - 1,5 cents. Det er for lidt.
Så flytter vi flere.
Hvor mange skal vi flytte?
Zhang Mingxian, regn det ud på tavlen.
En mursten er lig med 1,5 cents.
Ti giver 15 cents.
At flytte 100 giver 150 cents.
At flytte 1.000 giver 1.500 cents.
Hvor meget er 1.500 cents?
15 yuan.
Nej, det er forkert! Det burde blive 150 yuan!
15 yuan. Du lagde et ekstra nul til.
Så det er altså 15 yuan.
15 yuan er nok.
- Vi går over til fabrikken nu. - Okay.
- Kom, alle sammen. - Okay.
- Hvorfor er her ikke nogen? - Strømmen er afbrudt.
- Hvor er bestyreren? - Han er her ikke.
Lærer, bestyreren er her ikke.
Vi går tilbage.
Det kan vi ikke. Først flytter vi murstenene.
- Han bliver nødt til at betale os bagefter. - Hvis han ikke gør det?
Han betaler, hvis vi arbejder. Kom.
Hvordan skal vi stable dem op sådan?
- Hvad gør vi? - Lægger dem oven på hinanden.
Når vi er færdige, skal han betale os.
Hvad laver I?
Hvem lukkede jer ind?
Du skal betale os.
- Hvem fik jer ind? - Vi flyttede 1.000 mursten.
Jeg burde anklage jer for skaderne.
Vi flyttede 1.000 mursten! Du skal betale!
- Skal jeg betale? - Vi flyttede dem indenfor.
I ødelagde de fleste af dem.
Hvem satte jer til det?
Du skal betale os!
Jeg giver jer ikke noget! I betaler mig!
Vi arbejder ikke gratis.
Ud.
Forsvind!
- Betal os! - Forsvind!
- Som en flok kaglende fugle! - Du skal betale.
Betale for hvad?
- For hjælpen med murstenene! - I ødelagde de fleste af dem.
- Hvorfor behøver I penge? - Zhang Huike tog ind til byen.
Hun skal bruge penge til bussen.
En ad gangen. Hvad er der sket?
Zhang Huike tog ind til byen. Jeg skal finde ham.
Vi skal hjælpe vores klassekammerat.
- Hvilken skole kommer I fra? - ShuiQuan Grundskole.
- Hr. Gao er jeres lærer, ikke? - Jo.
Hvor meget vil I ha'?
Vi har allerede udtænkt det!
1.000 mursten er 15 yuan værd.
Vi flyttede 1.500 mursten, så du skylder os 22 yuan.
I er bedre til det, end jeg er!
Jeg pakker 10.000 mursten og får kun 40 yuan!
I flytter 1.000 og vil ha' 20 yuan!
Hvad er en fjerdedel af 40 yuan?
Du skal betale os!
På grund af min respekt for Lærer Gao...
og fordi I hjælper en klassekammerat...
vil jeg give jer 5 yuan. Det er meget.
Det er ikke nok.
Hvor meget vil I ha'?
I har arbejdet hårdt, men I ødelagde de fleste af dem.
Jeg skal pakke dem om.
Det ville være bedre, hvis jeg bare betalte.
Men vi flyttede murstenene!
Du skal betale.
På grund af Lærer Gao, og fordi I hjælper en klassekammerat...
giver jeg jer 15 yuan.
Det er mere en slags gave, for at støtte jeres indsats.
Lærer, jeg er tørstig. Lad os drikke noget.
Jeg er også tørstig.
Vi har 15 yuan.
9 yuan til busbilletter, så vi har 6 yuan til sodavand.
Fantastisk!
- Her er sodavanden! - Lad være med at skubbe!
Hvad skal vi købe?
- Sportsvand? - Den blå.
- Cola smager godt. - Det har jeg aldrig smagt.
- Hvor meget koster en cola? - 3 yuan.
Vi har 6 yuan. Vi kan kun købe to dåser.
- Det er ikke nok til alle. - Alle kan smage.
To dåser, tak.
- Jeg åbner den. - Du kan ikke finde ud af det.
Jeg vil også ha'!
Lad mig.
Mine læber er følelsesløse.
Det smager mærkeligt.
Lad læreren få noget.
Li Meiying.
Lærer, billetten koster ikke 3 yuan. Den koster 20,5 yuan.
Den kostede 3.
Jeg husker, den kostede 3 yuan.
Hvor meget koster en busbillet til byen?
- Se på prisskiltet. - Koster den ikke 3 yuan?
Der er ingen billet til den pris!
Hvad med før?
Vi har aldrig haft en billet til den pris.
Se selv efter.
Se efter igen!
En busbillet koster 20,5 yuan. Hvor meget mangler jeg?
Vi har 9 yuan. Hvem ved, hvor meget mere vi mangler?
- Ræk hånden op. - Jeg ved det.
Kan du regne det ud?
- Nej. - Så tag hånden ned!
Dong Dong, kom her.
Det tegn er forkert! Der mangler et strøg.
Det er "pris", ikke "prins".
En busbillet koster 20,5 yuan.
Gang det med 3.
Lig med 61,5 yuan.
Vi mangler stadig 52,5!
Fabriksbestyreren sagde til os...
at vi tjener 40 yuan ved at flytte 10.000 mursten.
Vi mangler 52,5.
Hvor mange mursten skal vi flytte?
- Ræk hånden op! - Lad mig gøre det.
Jiao Jie, du gør det.
250.
Det er forkert.
Tjek det igen.
Det bør være 250 yuan, ikke 2,5 yuan.
Du placerede kommaet forkert.
Sådan.
At flytte 10.000 mursten giver 40 yuan.
52 mursten gange 10.000, divideret med 40.
Vikaren er ikke så dårlig endda, hun kan også undervise i matematik.
130.000 mursten? Så mange?
Er der ikke et ekstra nul?
Så mange kan vi ikke flytte!
Lad os regne tiden ud.
I går flyttede vi 1.500 mursten, og det tog os to timer.
Hvis vi flytter 130.000, hvor meget tid skal vi så bruge?
- Jeg ved det! - Kom op.
Zhang Mingxian, du regner.
To timer for at flytte 1.500 mursten.
Hvor meget tid behøver vi?
175 timer.
Det er for meget!
Hvis vi arbejder otte timer om dagen.
Hvor mange dage skal vi så arbejde?
- Enogtyve dage! - Enogtyve dage og syv timer.
Toogtyve dage.
Du lavede en fejl!
Der er et ekstra nul.
Jie, du lagde et nul for meget til igen!
Vi skal kun bruge 17 timer!
Det er to dage.
Det er godt! Kom!
Vi kan ikke gøre det!
Det vil tage for lang tid!
Jeg skal ind til byen.
Jeg skal have ham med tilbage.
Skal vi derhen eller hvad?
Lad os glemme murstenene.
Du burde bare køre uden billet!
Det ville tage en evighed at tjene 50 yuan!
Hvad hvis jeg bliver opdaget?
Umuligt!
Vi følger dig.
Hvad laver I? Tilbage med jer! Hvorfor er I ikke i skole?
Hvor er de to andre?
Må vi også købe billetter?
Bus til byen! Bus til byen!
Er der flere passagerer?
Fart på, sidste udkald.
Ud! Her er ingen gratis ture!
- Hvor ligger det her? - Hvad?
Hvor er De Fem Templers Gade?
Tal ikke med hende.
- Hvor? - De Fem Templers Gade.
West Bridge- distriktet, De Fem Templers Gade.
Nåh, den.
- Er Zhang Huike her? - Hvem?
Det ved jeg ikke.
Er Zhang Huike her?
Det ved jeg ikke.
Zhang Huike!
- Hvem leder efter ham? - Jeg gør.
- Hvor er du fra? - Landsbyen ShuiQuan.
Tal med Sun Zhimei.
- Nogen leder efter dig. - Hvem?
- Hvor er Zhang Huike? - Han er ikke her!
- Hvor er han? - Han forsvandt på togstationen.
Forsvandt! Hvordan?
Han gik på toilettet og kom aldrig tilbage.
- Skulle han ikke arbejde? - Hvem er du?
Hans lærer! Hvem kom han sammen med?
- Mig. - Hvordan kunne han så forsvinde?
Han sagde, han ville på toilettet.
Han kom ikke tilbage! Jeg ventede længe!
- Ledte du efter ham? - Selvfølgelig!
- Ved familien det? - Det vil de, når jeg kommer tilbage.
- Han ville med! - Du skal hjælpe mig med at lede efter ham!
Jeg skal arbejde. Jeg kan tjene 2 yuan pr. dag!
Du skal hjælpe mig med at finde ham.
Han gik sin vej! Det er ikke min skyld.
- Du skal hjælpe. - Kun hvis du gi'r mig 2 yuan.
- Hvorfor skulle jeg det? - Du skal betale, hvis jeg følger med.
Jeg tjener 2 yuan om dagen!
Følg med først.
- Betal og jeg følger med. - Nej, kom først med.
Uden penge, kommer jeg ikke.
Følg med til togstationen. Jeg betaler dig der.
- Så bli'r det 2,5 yuan. - Du sagde 2 yuan! Hvorfor nu 2,5?
Betaler du nu, koster det 2 yuan. Ved stationen bli'r det 2,5 yuan.
2,5 yuan?
Fint. Kom.
Har du nogle penge?
- Selvfølgelig. - Lad mig se dem.
Se, jeg har penge. Kom.
- Kan du gå hurtigere? - Jeg er hurtig.
- Hvor ligger den? - Togstationen er derovre.
Vi er der næsten.
- Hvorfor standsede du? - Jeg er sulten.
Nej, kom.
- Jeg har ikke fået morgenmad. - Vi skal finde ham først.
- Lad mig spise. - Nej.
Det var her.
- Hvordan skal vi finde ham? - Det røde skilt. Derovre.
- Skiltet her? - Her stod vi af toget.
Han gik på toilettet. Jeg sad her og ventede på ham.
- Jeg ventede. Han kom aldrig. - Hvorfor?
Det ved jeg ikke. Jeg gik ikke med ham på toilettet.
- Jeg ledte efter ham. - Hvor gik han hen?
Hvordan skulle jeg vide det? Bare han havde sagt det.
Ledte du virkelig efter ham?
Jeg efterlod også en besked derovre.
Hvor er din besked?
- Hvor? - Jeg skrev den.
Jeg satte den her.
Skrev du den virkelig?
Jeg samlede en æske op, og skrev beskeden bagpå.
Så limede jeg den fast der.
- Hvad skrev du? - Mit navn og min adresse.
Kunne han læse din skrift?
Hvorfor skulle han ikke kunne det? Jeg skrev stort.
Hvordan skal vi finde ham i den folkemængde?
Hør her! Vi kan efterlyse ham i højtaleren.
Vi sender en melding.
Det virker fint i vores landsby.
- Vil det virke? - Ja, det er den eneste måde.
Dette er stedet.
- Er det her? - Kan du ikke se skiltet?
FORSTYR IKKE
- Bank nu på døren. - Ja, ja.
Hvad er det?
Vi leder efter én. Kunne du...
Efterlyse ham? Hvem leder I efter?
Min elev, Zhang Huike.
Han tog til byen efter arbejde.
- En elev. Dreng eller pige? - En dreng.
Hans familie er fattig. Han skulle arbejde.
Hvordan ser han ud? Hvor høj er han? Hvad har han på?
Så høj.
Han har en ternet skjorte på.
- Den var grå. - Vent lidt.
Skriv det hele ned.
- Er du færdig? - Ja.
"Zhang Huike, dreng, 11 år gammel. Fra landsbyen ShuiQuan.
"Går i tredje klasse.
"Bærer en ternet skjorte og lysegrå bukser.
"Ikke særlig høj, kort hår, normalt bygget.
"Familien er fattig, hans mor er syg, hans far døde ung, han gik ud af skolen."
Det er ubrugeligt.
Hvor kan han finde jer? Hvordan kan han finde jer?
Gå derover, I to. Gå over og vent ved trapperne.
- Jeg siger, han kan lede efter jer der. - Hvilke trapper?
Lige der. Gå derhen og vent.
Bliv her, ellers kan han ikke finde jer.
- Kun en? - En til dig, en til mig.
- Ikke flere? - Jeg har kun to.
Lad os spise.
Hallo hallo.
Zhang Huike fra landsbyen ShuiQuan.
Det er efterlysningen. Hør.
I højtalerne.
Zhang Huike fra landsbyen ShuiQuan.
Når du hører denne besked, så gå hen til trapperne i bygning nr. 11.
Din lærer venter på dig.
Nu har de efterlyst ham. Jeg fulgte med dig.
- Betal mig. Jeg vil gå nu. - Nej, jeg vil ikke betale dig.
Hvorfor ikke?
Vi skal finde ham først.
Skal jeg gå efter dig for evigt, hvis det mislykkes?
Jeg har været med hele dagen. På togstationen.
Vi efterlyste ham.
- Han skal nok komme. Betal mig nu. - Nej, ikke før jeg finder ham.
- Op med dig! Giv mig pengene! - Ikke før han kommer.
De har efterlyst ham. Han skal nok komme.
Men vi var enige om...
Betaler du mig ikke, tager jeg dem fra dig.
Nej!
Du lovede det. Skynd dig at betale.
Betaler du ikke, tager jeg dem selv.
Du lovede det.
Skynd dig!
2,5 yuan.
- Det er ikke nok! - Her.
Så er det nok!
Vent du bare. Jeg smutter.
Er du her stadig? Har du ikke fundet ham?
Han kom ikke. Kan du efterlyse ham igen?
Det har jeg allerede gjort seks gange.
Normalt gør vi det kun tre gange.
Hvor forsvandt han henne? Her?
- Ja. - Hvornår?
- For to, tre dage siden. - Så længe siden?
Så var det nytteløst.
Du må hellere prøve noget andet.
- Bare et par gange til! - Det hjælper ikke.
PERSONEFTERLYSNING
- Hvad vil du købe? - En pen og noget blæk.
Til hvad? Du ser ud til at være fra landet.
Min elev kom til byen. Jeg skal skrive et opslag for at finde ham.
Du vil skrive et opslag.
Den billigste pen koster 1,5 yuan.
Hvor meget har du?
6,5 yuan.
Kun 6,5 yuan. Vil du bruge dem alle sammen?
Du har også brug for blæk. Det koster 1 yuan.
Det bliver 2,5 yuan.
Hundred ark papir koster 4 yuan.
Det er præcis 6,5 yuan.
PERSONEFTERLYSNING
"Forsvundet, Zhang Huike, dreng, 11 år. Tredjeklasse- elev.
"Kom til byen for tre dage siden.
"Al information bedes rettet til ShuiQuan Grundskole."
Hvordan kan du kontaktes?
Der er ingen adresse...
telefonnummer, personsøger, mobiltelefon.
Hvordan kan du ellers kontaktes?
Hvordan skal folk kunne hjælpe dig?
Hvor ligger landsbyen ShuiQuan?
Hvilken provins? Hvilket distrikt?
Folk er for dovne til at tage telefonen. Hvem har tid til at skrive?
Selvom nogen ved det, vil ingen skrive til dig.
Blækket er for lyst. Hvem kan læse det?
Selvom du trykker 500 ark med hans billede på...
er dine chancer få.
Det er spild af tid.
- Hvad? - Hvad skal jeg så gøre?
Gør hvad du vil.
- Sig hvad jeg skal gøre. - Hold nu op!
Gå til politiet.
Meld det, så leder de efter ham.
Nej, det vil heller ikke virke. De har for travlt.
Sæt en annonce i avisen.
Men den bliver meget lille, ingen vil se den.
Nu ved jeg det! Gå til tv-stationen.
Når du kommer i tv, vil hele byen vide det.
Det er den bedste måde.
Hvor ligger den henne?
Tag bus nummer fem.
Hvordan kommer jeg derhen til fods?
Der er langt. Jeg er ikke sikker. Gå udenfor og spørg.
Hvor ligger tv-stationen?
- Tv-stationen. - Hvor?
Den vej.
Hvor ligger tv-stationen?
Den vej.
Hvor ligger tv-stationen?
Hvor skal du hen?
- Jeg leder efter én. - Du må ikke komme ind endnu.
Prøv receptionen i kontortiden. Man kan ikke bare valse ind!
Hvad laver du?
- Jeg leder efter én. - Hvem?
De sagde, jeg kunne finde nogen her.
Her er en masse mennesker. Hvem leder du efter?
Jeg er en vikar fra ShuiQuan Grundskole.
Min elevs familie er fattig.
Han måtte gå ud af skolen og lede efter arbejde i byen.
Jeg vil ikke høre det her. Skriv under.
Jeg leder virkelig efter nogen. Se.
"Forsvundet..." Sikke en lang besked.
Har du selv skrevet det? Hvorfor sender du det ikke?
De sagde, det ikke ville virke. Tv-stationen er bedre.
Rigtigt, annoncer i tv gi'r bedre resultater.
Det er nyttesløst at sende noget. Ingen vil læse det.
Kan du vise mig dit ID?
Gå hen til reklameafdelingen.
- Jeg har ingen ID. - Et referencebrev?
Nej.
- Et brev fra din landsby? - Nej.
- Et brev fra din skole? - Nej.
- Dit studenter- ID. - Jeg har ikke sådan et.
Uden ID, hvordan skal jeg så stole på dig?
Du kunne jo sige hvad som helst.
Du påstår, du er en lærer fra landet.
Hvordan kan du bevise det? Hvordan kan jeg lukke dig ind uden ID?
- Vær sød at lukke mig ind. - Nej.
Luk mig nu ind.
Hør her. Du skal hen i reklameafdelingen.
Der kommer mange og indsætter annoncer hver dag.
Men uden ID eller et referencebrev...
hvordan skal jeg lukke dig ind? Vi har regler.
Jeg kan ikke bare lukke dig ind. Forstår du?
- Zhang Huike er forsvundet... - Hvad har det med mig at gøre?
Hvorfor forstår du det ikke?
De to, der var her før, havde ID. Så jeg lukkede dem ind.
Hvis der sker noget, får jeg skylden.
- Luk mig ind. - Nej!
Vent ikke her længere. Det er spild af tid. Forsvind.
- Nej. - Sikke en pestilens.
- Luk mig nu ind. - Jeg har forklaret det, gå nu!
Har du nogle penge? Ved du, hvad en annonce koster?
- Har du nogle penge? - Nej.
Du har intet?
Hvorfor skulle jeg lukke dig ind? Du er en vits.
Selvom jeg lukkede dig ind, ville det ikke gøre dig godt. Forsvind!
- Hvad skal jeg gøre? - Hvad du skal gøre?
Med mindre du var i familie med manageren...
Stationens manager bestemmer.
- Hvordan kan jeg finde ham? - Tredje sal. Han går med briller.
Se om sikkerhedsvagten lukker dig ind.
- Jeg går nu. - Fint, så gå.
- Hvad laver du? - Jeg leder efter stationens manager.
Du skal bruge et papir fra receptionen.
Hører du?
Kan du bede ham lukke mig ind?
Jeg har sagt det. Han bestemmer.
Du har ingen ID. Du hører ikke efter.
Du er så dum. Forsvind nu!
Er der ikke en telefon her?
- Kan du ringe til stationens manager? - Tror du, det er så let?
Tror du, jeg vil genere ham med det her?
Gå din vej.
Hold op med at lave ballade.
- Er dagens avis kommet? - Ikke endnu. Det her er den fra i går.
- Ring når du får den. - Naturligvis.
- Ud herfra. - Jeg venter på manageren her.
Vil du vente? Her?
Lad os se, hvor længe du kan vente.
Vent udenfor. Uden for lågen.
Du kan vente så længe, du vil.
Går du ikke nu, ringer jeg efter sikkerhedsvagten.
Vi har meget travlt. Jeg skal tjekke folk hele dagen.
Væk! Forsvind!
Er du stationens manager?
Hvad?
Er du stationens manager?
Stationens manager?
Er du stationens manager?
Nej.
Er du stationens manager?
Nej, det er jeg ikke.
Stop lige.
Er du stationens manager?
Hvilken manager? Nej. Du tager fejl.
Kom her. Kom indenfor.
Giv ham noget at spise.
- Er du sulten? - Ja.
Du må ikke genere kunderne. Det skader min forretning.
Kom herind hvis du er sulten.
Når du har spist, kan du hjælpe med opvasken.
Husk at holde dig væk fra kunderne.
Okay.
Halløjsa.
Vågn op.
Hvorfor sover du her? Du bliver forkølet.
Har du det godt?
Op med dig.
En ung pige har ledt efter Dem ved lågen.
Hun har spurgt alle med briller.
Hun var der hele dagen i går. Hun er der igen her til morgen.
- Hende med den røde skjorte? - Netop.
- Gå derover. - Okay.
Hun sagde, hun er en lærer fra landet, som leder efter en elev.
Hun ville indsætte en annonce, men havde intet ID.
Jeg hører, hun har ventet halvanden dag.
Hun ville vente.
Jeg følger bare reglerne. Hun er skør.
- Sikke en indstilling! - Hun har intet ID, ingen penge...
Du lod hende vente halvanden dag!
Nu siger du, hun er skør! Jeg tror, det er dig, der er skør.
Jeg følger bare reglerne.
- Hun har intet ID. - Derfor lod du hende vente halvanden dag?
Hvordan kunne du gøre det?
- Jeg fører hende ind med det samme. - Glem det. Jeg går derhen.
- Er du stationens manager? - Ja.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Du vil ikke at indsætte en annonce. Tredive sekunder koster 600 yuan.
Du har ikke den slags penge.
Men manageren vil hjælpe dig.
Vi har en plan.
Vi har et show, der hedder Kina I Dag.
Det er vores mest populære show.
Du kan være gæst, en lærer fra landet.
Vi vil nævne din student. Det skal nok virke.
Undervisningskvaliteten forbedres hastigt.
Politikken om ni års obligatorisk skolegang er blevet iværksat med stor succes...
men det ser stadig ikke lovende ud i visse områder...
specielt i landområderne.
De nødvendige midler savnes.
En del børn kan ikke gå i skole af mange årsager.
I dag er det mig en ære at præsentere en speciel gæst...
som vil tale om uddannelse i landområderne.
Her har vi frk. Wei fra landsbyen ShuiQuans Grundskole.
Kan du fortælle os om situationen på din skole?
Frk. Wei er lidt nervøs.
Zhang Huike er en elev fra tredje klasse i ShuiQuan.
Hans mor er syg, og familien er forgældet.
Han kom til byen for at arbejde, for at betale gælden.
Lærer Wei kom alene til byen...
for at finde Zhang Huike, så han kan komme tilbage til skolen.
Et stigende antal elever går ud af skolen.
Hvorfor tror du det sker?
Vær ikke nervøs.
Deres familier er fattige.
Hvorfor skal du finde Zhang Huike?
Hvorfor leder du efter ham?
Zhang Huikes situation er ved at være udbredt.
Vi håber, samfundet vil hjælpe dem.
Hjælpe dem tibage til skolen.
Vi skal hjælpe de fremtidige generationer.
Vi forstår dine følelser.
Kan du sige noget til vores publikum?
Måske kigger Zhang Huike på dig derude.
Se ind i kameraet og tal med ham.
Se ind i linsen.
Forestil dig, at Zhang Huike lytter til dig.
Han savner dig nok meget.
Sig noget til ham.
Zhang Huike, hvor er du henne?
Jeg har ledt overalt.
Jeg er meget bekymret.
Hvorfor kommer du ikke tilbage?
Dette er Kina I Dag.
Vi har ikke fundet ham endnu. Har I nogen information?
- Ja? Sig tiden. - Vi leder stadig efter ham.
I går, på Frihedens Gade...
Hvad havde han på?
Kom herind.
Se godt efter, er det dig, de taler om?
Se ind i linsen.
Forestil dig, at Zhang Huike lytter til dig.
Han savner dig nok meget.
Sig noget til ham.
Zhang Huike, hvor er du henne?
Jeg har ledt overalt.
Jeg er meget bekymret.
Hvorfor kommer du ikke tilbage?
Vi er næsten hjemme.
Hvordan har du det med at have fundet Zhang Huike?
Jeg er meget glad.
Zhang Huike, Lærer Wei tog dig med hjem.
- Er hun en god lærer? - Ja.
Hvordan vil du takke hende?
Når jeg er færdig med skolen...
vil jeg tjene en masse penge, og købe mange ting til hende.
Hvorfor?
Hun gik igennem meget for at lede efter mig.
Jeg skylder hende det.
Hvad vil du købe til hende?
En masse dejlige ting.
- Hvad for noget? - Kønne ting.
Hvad er "dejlige ting"?
Blomster.
- Kan du lide byen? - Ja.
Hvad er det gode ved den?
Byen er smuk og fremgangsrig. Meget bedre end landområderne.
Hvad er dit stærkeste indtryk?
At jeg måtte tigge efter mad.
Det vil jeg altid huske.
Lærer Wei bragte Zhang Huike tilbage.
Hele landsbyen er her for at fejre det.
Hvordan har du det?
Jeg er meget glad.
Glad for at Zhang Huike er tilbage.
Vidste du, hun ledte efter Zhang Huike?
Jeg vidste det ikke.
Hun sagde, hun ville af sted.
Jeg var bange for, hun ikke kom tilbage.
En masse venlige mennesker forærede skolemateriale.
Hvad vil I gøre med alt det her?
Give dem til eleverne.
Lade eleverne bruge dem.
De skal bruge dem til at lære.
Mange mennesker syntes om Zhang Huike og skolen, de gav penge.
Som borgmester, hvad vil du gøre med pengene?
Vi kan lave mange gode ting med de penge.
Skolen er gammel.
- Den er utæt, når det regner. - Hvor gammel er skolen?
Cirka 45 år.
Jeg vil bygge en ny skole.
Så meget kridt. Vi behøver ikke købe mere.
Vi gemmer det til Lærer Gao. Han bliver lykkelig!
Lærer Wei, sikke noget kønt kridt.
De ord du skriver, bliver kønne.
Skriv noget!
Lad os gemme det til Lærer Gao.
Skriv noget!
Jeg vil også skrive noget.
Alle må tage et stykke kridt og skrive et tegn.
Men kun et!
"Himmel."
"Lykke."
"Vand."
"Navn."
"Flid."
Li Meiying, vil du skrive et?
Kom nu.
- Jeg kan ikke skrive. Jeg tegner en blomst. - Værsgo.
"Blomst."
- Lærer, må jeg skrive flere? - Værsgo.
"Lærer Wei."
"Hjem."
Zhang Huike vendte tilbage til skolen.
Hans families gæld blev betalt af med pengegaverne.
Ming Xinhong vandt 5.000 meter løbet i byen.
Wei Minzhi tog tilbage til familiens gård.
Hun tager tit tilbage for at besøge sine elever.
De resterende penge blev brugt til at genopbygge skolen.
De omdøbte den til ShuiQuan Håbets Skole.
Hvert år tvinger fattigdommen mere end en million børn i Kina...
til at forlade skolen.
Ved hjælp af pengegaver, kan cirka 15%...
af disse børn komme tilbage til skolen.